Rovněž se musím přidat k hodnocení letošní sezóny, která byla jako celek poněkud rozporuplná, přesto jí ze svého pohledu hodnotím jednoznačně nejlépe od roku 2013, jelikož jí mohutně pozvedla trojice památných situací.
Ale hezky od začátku. První konvektivní situace si na jaře opět dala na čas. Jak už bývá v posledním desetiletí zažitým zvykem (snad vyjma loňska), opět nepřišlo ono přechodné období té pozdně zimní až časně jarní konvekce s přeháňkami, často sněhovými a rovnou jsme začali v Plzni charakterem již letní bouřkou
13. dubna, kterou bych ohodnotil jako třetí nejlepší situaci z letošní sezóny. Bouřka překypovala hlavně velikým množstvím blesků a slušnou strukturou a projevy, za které by se nemusel stydět ani červenec.
https://www.youtube.com/watch?v=oIHhV6NBowE
V dubnu pak ještě následovala situace s první letošní supercelou, která se mě ale netýkala, byla mimo dosah. Pak ale přišla dlouhá bezbouřková pauza, vyplněná několika studenými vpády a vlastně až koncem dubna a v květnu jsme mohli vidět pravou zimní konvekci, která nepřišla o dva měsíce dříve.
Další bouřková situace dorazila
23. května a byla opět velmi výrazná, rovnou se dvěma CS supercelami v jižních Čechách, které se následně spojily do jednoho HPčka při postupu k Praze. S Ašskými kolegy jsme se účastnili nejdelšího letošního výjezdu, za což jim patří patřičný dík. Hlavní věc která mi z toho dne utkvěla v paměti byly veliké kroupy o velikosti někdy i 5cm a zasypaná bílá krajina, což byl výjev, jaký jsem v životě ještě neviděl. Za mě to byl druhý nejlepší den v sezóně.
https://www.youtube.com/watch?v=-nnbqTAjY2U
Fotky od Luboše:
http://lubosopalecky.rajce.idnes.cz/Dvo ... 23.5.2016/
Po zbytek května pak šlo republikou ještě několik supercel, skoro to tu vypadalo jak někde v Kansasu, ovšem byl tam i jeden můj osobní debakl a to 28. května, kdy se jižně od Toužimi vytvořila supercela, kterou si následně podali Luboš s Danem na severním plzeňsku a středočeští kolegové ještě dále. Sám jsem pracoval na diplomce, a proto jsem se předtím rozhodl neúčastnit, bohužel dodneška lituju, jelikož ta supercela by se od nás dala snadno pronásledovat a minimálně vystopovat následky jejího řádění, nebylo ale čím, nebo s kým. Proto doufám, že si konečně koupím příští rok auto.
Fotky od Luboše a Dana:
http://lubosopalecky.rajce.idnes.cz/Moh ... koli_Plas/
V červnu se pak dostavily i nějaké "stojaté" bouřky, zajímavé hlavně svými údery blesků a velkými úhrny srážek. V podobě vrcholu sezóny ale přišel supercelární outbreak v dnes již legendárním datu
16.6.2016. Jelikož jsme s Lubošem neměli k dispozici auto, tak jsme si podle modelů vytipovali místo, kam pojedeme vlakem a šťastná volba na Ražice nakonec vyšla úplně geniálně, byl z toho jeden z nej bouřkových dnů v mém životě, dvě supercely z dálky a pak jedna "nebrasácká" z perfektní pozice zblízka se zdokumentovaným vývojem. Tímto dnem jsem si tak splnil jeden z mojich životních snů.
https://www.youtube.com/watch?v=GPjxqnGOc4I
Fotky od Luboše:
http://lubosopalecky.rajce.idnes.cz/Sup ... 16_Razice/
Další slušný den byl 25.6.2016, kdy jsme si v Toužimi užili pěkné večerní bouřky se zajímavou dynamikou oblačnosti, vypadalo na večer i na první pořádné focení blesků, které však bylo zmařeno potom, co se bouřka rozlila do šířky a focení zmařil déšť. Tato situace si u mě vysloužila bramborovu medaili.
https://www.youtube.com/watch?v=te211y68nSo
Ale pak jako kdyby nám sezóna na konci své první poloviny řekla A DOST! A od července až do jejího konce to byl už jen odvárek počátečního dění. Jeden z dnů, 11.7. se zdál být nadějný, dokonce jsme viděli i slábnoucí supercelu, systém za ní byl ale chcíplotina. Po zbytek července se tu pak motaly bouřky v tlakovém bahně, které buď nebyly vůbec hezké, anebo pokud už to bylo lepší, zrovna jsem byl v práci. V srpnu pak můžu zmínit dvě noční situace 5. a 28. srpna, jinak nic. Ovšem alespoň dorazilo nečekaně pozdě letní, až tropické počasí, trvající až do půlky září, což u mě napravilo onen celkový horší dojem z července a většiny srpna a léto sem si užil tím pádem i jinak, než bouřkami. 16. září pak tropy uzavřela poslední, také noční bouřka, která otevírala vrata podzimnímu zmaru a hnusu.
K letošní sezóně chci říci, že to, co určitě nejen mně chybělo, byly mohutné bouřkové systémy, které prostě ne a ne přijít. Asi nejblíže k něčemu takovému měla Morava 31. července. Samozřejmě derecho tím pádem taky nepřišlo, takže společně s rokem 2014 máme ob rok díru ve statistice. I když to se může ještě během zbytku roku změnit. Musí se ale překopat synoptika, aby ještě přišlo nějaké to zimní derecho.
Dál ještě je třeba dodat, že velká část našich úspěšných dnů, hlavně těch se supercelami byla dost vydřená, muselo se prostě jezdit i dál. Kdybych pozoroval z místa, třeba jen z Toužimi anebo třeba jen z Plzně, jako ve starších letech, dopadlo by to podstatně hůře. Letos mi přišlo nepředstavitelné, že třeba v takovém roce 2009 jsem pozoroval pouze z jednoho placu z Toužimi a přesto k nám chodily pěkné a silné bouřky doslova na podnose a nebylo nutné vykonávat žádnou velkou snahu.
Tolik k sezóně 2016.